Kello oli 05.00.
Olin sängyssä nukkumassa,
kun puhelimeni värisi Facebook-viestin merkiksi.
Otin puhelimen käteeni ja katsoin sitä.
Siinä luki: "Netissä on uusi video, joka sinun kannattaa katsoa.
Siinä on kai se Luka, jota etsit."
Huomioni heräsi, ja oletin näkeväni taas uuden kissantappovideon.
Selain aukesi.
Näin videon ja painoin sen päälle.
Aiemmissa videoissa sängyllä oli kissoja.
Nyt sillä oli oikea ihminen.
VAROITUS: ERITTÄIN YKSITYISKOHTAINEN
Mietin: "Mitä helvettiä?"
Siinä vaiheessa olin täysin hereillä ja sydämeni hakkasi.
Hyppäsin saman tien ylös sängystä,
juoksin tietokoneelle ja käynnistin sen.
"Käynnisty nyt, tietokone."
Siinä vaiheessa näin videon isolta monitorilta koko ruudun näkymässä.
"Jumaliste!"
Olin juuri herännyt,
ja John Green oli lähettänyt minulle Facebook-linkin.
Mietin:
"Mitä helvettiä on tekeillä?"
En tiennyt, mitä...
Olen täysin sanaton.
Sanoimme, että näin kävisi,
eikä meitä uskottu. Nyt videolla on kuollut ihminen.
NETFLIX-DOKUMENTTISARJA
Olen ollut poliisina yli 23 vuotta enkä ole koskaan nähnyt vastaavaa.
Kieroutunut tarina, joka vain pahenee.
Vastaanotossa verisesta paketista löytyi irti leikattu jalka.
He kuvailivat näkyä kauhuelokuvamaiseksi.
Tämän tehnyt pystyy toteuttamaan hyvin tarkan suunnitelman.
Tämä on kuin slasher-elokuvasta.
Hän halusi selvästi tällaista outoa pahamaineisuutta.
Hän todellakin latasi videot internetiin.
Mitä näit videolla?
Asioita, joista ei voi edes puhua.
Hänellä ei ole ystäviä. Tai ainakaan kukaan ei ole ilmoittautunut.
...kansan pahin vihollinen.
Kuinka vaikea hänet on jäljittää? Kuinka vaarallinen hän on?
Kuinka varovaisia ihmisten pitäisi olla?
Hän on mestari naamioitumaan. Hän tykkää...
...voi olla naamioitunut naiseksi.
Interpol julkaisi maailmanlaajuisen pidätysmääräyksen murhaajasta.
Nyt poliisia syytetään todisteiden sivuuttamisesta.
Hän latasi nettiin kamalia videoita,
joissa hänen väitetään kiduttaneen ja tappaneen kissoja.
Videon nimi oli "1 hullu, 1 jääpiikki."
Videon alussa näkyy sänkyyn sidottu mies.
Ja sitten -
epäilty tavallaan -
tarkastelee häntä.
Epäilty silittää hänen kasvojaan hellästi.
Nyt epäilty ottaa kameran käteen.
Näemme uhrin kasvot.
Sitten leikataan eri kulmaan.
Epäilty tulee kuvaan.
Hänellä on kädessään jotain.
Jonkinlainen pistoase. Näyttää jääpiikiltä.
Sitten epäilty alkaa hakata sillä.
Eikä hakkaaminen lopu.
Se jatkuu aina vain.
Noin kahdeksan minuutin ja kymmenen sekuntin kohdalla -
kuvaan tulee pieni koiranpentu. Pieni mustavalkoinen koira.
Tämä on tosi surullista.
Ei tässä voi kuin miettiä, millainen ihminen tekee toiselle näin.
Tätä on vaikea katsoa.
Loput videosta... Sitä on vaikea kuvailla. Se jää painamaan mieltä.
TÄMÄ ON LIIKAA.
YRITÄN LÄHTEÄ KONEELTA.
Katsoin videon alusta loppuun -
yhä uudestaan.
Ehkä 20 kertaa sinä päivänä.
Aina kun katsoin sen, mieleni jostain syystä -
kieltäytyi uskomasta sitä todeksi.
Aloimme toimia jo totutulla tavalla.
Analysoimme murhavideota ja etsimme Lukasta kieliviä tietoja.
EN PYSTY KATSOMAAN SITÄ!
SINUN TÄYTYY, JOTTA VOIT VAHVISTAA SEN!
KATSON, KUN LAPSET OVAT NUKKUMASSA
Tyyli oli hyvin lukamainen.
Epäilty silittää uhria hellästi.
Kissavideoilla nähtiin sama.
Se oli Lukan juttu. Hän rakasti uhrejaan.
Taustalla soiva kappale -
on nimeltään "True Faith".
TUTTU KAPPALE?
Luka oli käyttänyt sitä aiemmin YouTubeen lataamissaan kuvamontaaseissa.
TIEDÄN. JA MINÄ VIELÄ PIDIN SIITÄ ENNEN...
Tietysti olimme huolissamme uhrista,
mutta miksi koira?
Mikä se koira oli?
Emme saaneet häntä kiinni kissavideoista,
joten koira alkoi tuntua viestiltä meille.
"Pääsin pälkähästä ja nyt teen näin.
Siirryn ihmisiin,
ja koira on mukana vain menneisyyteni takia."
Se oli viesti meille. "Haistakaa paska."
Siitä -
tiesin, että epäilty on Luka.
Tiesin sen jopa näkemättä häntä.
Ihan ensin meidän olisi pitänyt pystyä todistamaan, missä video kuvattiin.
Kissavideot kuvattiin Torontossa,
mutta emme tienneet, oliko hän vielä siellä.
Ei meillä ollut toimivaltaa siellä.
Lain ja poliisin kannalta tämä oli pelkkää nettihömppää.
Ainoa yhteyshenkilömme oli Toronton poliisilaitoksen rikostutkija.
Otimme yhteyttä häneen.
"Näimme uuden videon.
Siinä näkyy ruumis.
Olemme lähes varmoja, että Luka teki tämän rikoksen.
Sinun täytyy tutkia tämä."
Mietin, että hän tekee jotain.
Siinä vaiheessa olin tehnyt voitavani.
Ennemmin tai myöhemmin uutisissa kerrottaisiin ruumiin löytymisestä.
Minulla oli Google-hälytys.
Odotimme kaikki jännittyneinä jotain.
Odotimme jonkinlaista pistettä tutkassa.
Päivä kului. Ei vastausta.
Me vain odotimme.
"Mitään ei kuulu. Onko jotain kuulunut? Miksei ruumista ole löydetty vielä?"
Emme tienneet hänen seuraavaa siirtoaan,
joten tuntui kuin käsissämme olisi ollut tikittävä aikapommi, joka piti pysäyttää.
Pelkäsin kuollakseni. "Olenko seuraava? Hän tietää nimeni ja työpaikkani."
Se oli hirvittävää.
Aloimme miettiä... Tai minä aloin miettiä, ettei videota ehkä kuvattu Torontossa.
"Se on voitu kuvata missä tahansa."
Sitten muistin -
kolme kuukautta aiemmin kuvatun videon. Se oli tehty ennen murhia.
Luka tykkää tehdä videoita itsestään.
Hän on hyvin narsistinen ja turhamainen.
Meidän piti käydä videot läpi, vaikka se oli todella kamalaa.
Se täytyy sietää, koska mukana voi olla uusi kuva.
Deanna lähetti viestin: "Löysin uuden YouTube-videon Lukasta. Katso se."
Videon puolivälin paikkeilla huomasin aivan uuden kuvan.
Kysyin, tarkoittiko hän kuvaa, jossa Luka on kivirappusilla. "Tarkoitin."
Kuvassa on tärkeitä todisteita.
Puut olivat hiirenkorvilla,
eli kuva oli otettu alkukeväästä.
Tiesin heti, että kuva oli hiljan otettu.
Toinen tärkeä seikka ovat liikennevalot.
Ne olivat erilaiset kuin Torontossa.
Ne olivat mustat. Toronton valot ovat keltaiset. Ne olivat neliskulmaiset.
Sitten...
Niskakarvani nousivat pystyyn. "Hyvänen aika. Ehkä hän on Montrealissa."
Avasimme Google Mapsin ja aloimme kävellä digitaalisesti katuja pitkin.
Kuljimme katunäkymän avulla kirjaimellisesti askel kerrallaan.
Minä kuljen yhtä katua pitkin ja Deanna toista.
Minä lähden tälle kadulle, Deanna lähtee toiselle.
Sitten yhtäkkiä:
"Hemmetti.
Tuossa ne portaat ovat."
Ne olivat McGillin yliopiston portaat Montrealin keskustassa.
Hän oli siis Montrealissa.
Meidän piti alkaa tutkia Montrealia, joka oli meille täysin uusi.
Provinssi oli vaihtunut,
eli lainsäädäntö, poliisi ja kaikki oli erilaista.
Ja koska olimme pelkkiä nettinörttejä, veisi aikaa, että poliisi uskoo meihin.
Tässä on rakennuksemme takapiha.
Décarie 5720.
Se tapahtui tiistaiaamuna. Tulin alakertaan.
Siihen aikaan alan yleensä viedä roskia, joten kello oli ehkä 9 - 9.30.
HUOLTOTYÖNTEKIJÄ
Kun vedin roskalaatikkoa ulos, näin sivussa matkalaukun.
Se näytti epäilyttävältä, koska siinä oli lukko.
Miksi vanhassa matkalaukussa oli lukko? Miksi joku oli heittänyt sen roskiin?
Silloin näin toukat, jotka ryömivät ulos päällä olleesta reiästä.
Arvelin, että jonkun kissa tai koira oli kuollut eikä hän ollut keksinyt muutakaan.
Uteliaisuuteni heräsi,
joten päätin avata laukun.
Kello 10.15 sinä aamuna -
hätäkeskukseen tuli puhelu.
YLIKONSTAAPELI MONTREALIN POLIISIN MURHARYHMÄ
Uskoimme sen ensimmäisen puhelun perusteella, että tutkinta olisi lyhyt.
Siinä ei käynyt ihan niin.
Joku oli löytänyt matkalaukun -
osoitteesta Boulevard Décarie 5720.
Paikka oli jo eristetty, kun saavuimme.
Matkalaukku oli rakennuksen takana olevalla kujalla.
Haju oli ensinnäkin tyrmäävä.
Kärpäset ja toukat ympäröivät laukkua.
Pystytimme teltan,
jotta saisimme laukun auki.
Sen jälkeen rikosteknistä tutkintaa hoitanut poliisi avasi laukun.
Näimme saman tien, että kyseessä oli valkoinen mies.
Uhrin kädet, jalat ja pää oli leikattu irti,
ja häntä oli puukotettu useita kertoja -
vatsanseudun alueelle.
Tuossa vaiheessa mietin:
"Kuka pystyy tällaiseen?"
Joku oli antanut medialle vinkin, koska toimittajat saapuivat pian.
Viimein ilmoitus saapui.
Näin ensimmäisenä poliisin teltan.
Avasin linkin,
ja uutisessa luki:
"Matkalaukusta on löytynyt ihmisen keskiruumis Montrealissa." Jumankauta!
TÄMÄ ON SAIRASTA.
Laukussa oli pieni lukko, jonka hajotimme. Sisällä oli päätön ruumis.
"Jumalauta, se löytyi!"
Seurasimme ryhmässä kaiken paljastumista -
tyyliin: "Saakeli, tämä on tapahtuu oikeasti.
Kyse ei ole enää nettipelistä, vaan tosielämästä."
Uhrin henkilöllisyys ei ole varmistunut, mutta hän on valkoinen mies.
MIKSEIVÄT HE KUUNNELLEET? KUKA TIETÄÄ?
Otimme yhteyttä Toronton poliisiin ennen ruumiin löytymistä.
TOSI TURHAUTTAVAA
Ja kuinka ollakaan, kävi näin.
Kaikki ennusteemme toteutuivat. Hän teki sen.
Tietysti otimme yhteyttä Montrealin poliisiin.
Meillä oli paljon tietoja,
mutta sieltä ei vastattu.
Menin jopa Twitteriin -
ja annoin heidän kuulla kunniansa. Olin vihainen. Kirjoitin:
KUUNNELKAA MEITÄ!
"Ihmiset voivat olla vaarassa, ettekä te edes kuuntele minua."
USKOMATONTA!
"Minulla on paljon tietoja."
OLEN HELVETIN VIHAINEN
Sanoin suorat sanat, eikä kukaan edes vastannut.
Ehkä tutkinta vei kaiken ajan, eivätkä he ehtineet miettiä nettinörttejä.
Ei meillä ole uskottavuutta.
TEKISI MIELI HUUTAA "PASKAPUHETTA!"
ÄÄRETTÖMÄN PETTYNYT JA VIHAINEN
Matkalaukun takana oli monta roskapussia.
Niitä oli yhteensä 33.
Huomasin, että yhden roskapussin alta valui jotain punaruskeaa.
Arvelin, että se olisi verta.
Aloimme käydä pusseja läpi yksi kerrallaan.
Löysimme viinipullon,
rypistetyn julisteen -
ja keltaisen T-paidan.
Yhdessä pussissa oli kuollut koiranpentu.
Mustavalkoinen koiranpentu.
Sitten löysimme yhdestä pussista jotain kiinnostavaa.
Veren tahraamia peittoja.
"Nyt osuimme kultasuoneen."
Löysimme papereita.
Ontariossa myönnetyn ajokortin -
ja apteekin kuitin.
Molemmissa oli sama nimi.
Luka Rocco Magnotta.
En tiennyt, kuka hän on. Nimi oli aivan uppo-outo.
Ja kuitissa oli osoite -
Boulevard Décarie 5720, asunto 208.
Sen perusteella päättelin,
että roskapussien ja matkalaukun sisältö oli peräisin asunnosta 208 -
ja että uhri oli luultavasti Luka Rocco Magnotta.
Lähetin konstaapelin -
tarkistamaan asunnon. Kyse ei ollut tutkinnasta.
Asunnossa ei ollut mitään mainittavaa.
Siellä oli perushuonekalut.
Pöydällä oli -
pullo sitruunamehua.
Sängyssä oli ruskeat lakanat.
Konstaapelin epäilykset kuitenkin heräsivät,
koska hän haistoi kemikaalit.
Mutta asunnossa ei ollut ketään, joten ovi suljettiin.
Emme saa tutkia asuntoja ilman etsintälupaa.
YLIKONSTAAPELI MONTREALIN POLIISIN MURHARYHMÄ
Esimieheni ilmoitti, että matkalaukusta on löytynyt ihmisen keskiruumis -
ja että minua tarvitaan Boulevard Décariella.
Isännöitsijä vahvisti, että rakennuksessa on valvontakamerat.
Niitä oli kaksi.
Rakennuksen etupuolella ollut kamera kuvasi sisään ja ulos menevät ihmiset.
Toinen kamera kuvasi roskalaatikoilla käyviä kellarissa.
Huoltotyöntekijän mukaan matkalaukku oli kujalla -
hänen viedessään roskia ulos, joten kellari oli hyvä paikka aloittaa.
Aloimme käydä läpi aikajanaan sopivia videoita nähdäksemme, kuka laukun vei.
Näimme, että 25. päivänä toukokuuta noin kello 02.47 yksi henkilö -
vei jotain roskiin ja lähti. Hän oli parikymppinen mies,
ja hänellä oli yllään keltainen T-paita.
Henkilö vaikutti oudolta, koska hän liikkui kello kahden jälkeen aamulla,
kun ihmiset yleensä nukkuvat.
Lisäksi roskia vievän ihmisen voisi kuvitella tekevän vain yhden reissun.
Hän kävi roskiksilla monesti.
Tässä kello on 04.02, ja hän on tehnyt jo parikymmentä reissua.
Kävin yhä läpi roskia.
Löysimme hopeanharmaaksi maalatun ruuvimeisselin,
joka oli muokattu näyttämään ehkä jääpiikiltä.
Löysimme veitsen,
jossa oli nahkaa ja verta.
Löysimme sahan -
ja lopulta ruumiinosia.
Löysimme sääret -
ja käsivarret.
Yksi asia oli todella outo.
Emme löytäneet käsiä, jalkateriä tai päätä.
Ne olivat kateissa.
Mietimme kaikki, mitä seuraavaksi tapahtuisi.
Iltaa. Aloitamme pahaenteisestä tapahtumasarjasta.
Pääkaupungissa poliisi tutkii kahta salaperäistä lähetystä,
jotka on lähetetty konservatiiviselle puolueelle.
Vastaanotossa verisesta paketista löytyi irti leikattu jalka.
Olin siinä vaiheessa pyörällä päästäni.
"Mitä oikein on tekeillä?"
Vasen jalka oli kiedottu vaaleanpunaiseen silkkipaperiin.
Silkkipaperin sisällä oli myös lappu, jolle oli kirjoitettu runo:
"Kukkia poimin,
kukkia kannan,
vain hammaskartan kautta sut tunnistaa annan. Ämmä."
Tällä hetkellä tapausta tutkii poliisin erikoisyksikkö.
En voi kertoa muuta tässä vaiheessa.
VOI PASKA
Tyyppi lähetti ihmisen jalkaterän käytännössä Kanadan pääministerille.
TÄMÄ VAATII OLUEN
Tämä on iso juttu.
SANOKAA, ETTEN OLE AINEISSA
Tämä on valtava: "Haistakaa paska. Haluan huomiota ja teen jotain isoa."
NYT SE ON BBC: LLÄ
Poliisin mukaan uhrin raajoja sisältäviä paketteja -
on todennäköisesti lähetetty myös muille puoluetoimistoille.
Tällä hän saisi viimeinkin maailman huomion.
Alan olla samassa mielentilassa. Puhuin juuri kuten nyt.
Olin aivan sekaisin.
Uskon, että kuka tahansa olisi.
Kukaan maailmassa ei pysty varautumaan tällaiseen henkisesti.
Teimme kovasti töitä estääksemme jotain tapahtumasta, ja se tapahtui.
Siinä alkaa miettiä: "Painostinko liikaa?
Enkö tehnyt tarpeeksi?"
"Teit ihan tarpeeksi, muru. Ettet vain tehnyt liikaa?
Et kai yllyttänyt häntä kaikella sillä huomiolla?
Oliko se kuin huumetta, joka menettää tehonsa?
Tarvitsiko hän lisää?"
Kävin läpi valtavan määrän itsesyyttelyä.
Se saa ihmisen voimaan pahoin. Oksentamaan ja jättämään syömättä.
PALATAAN. MINULLE RIITTI.
Halusin vain katsoa sängyssä TV: tä koirieni kanssa.
EIKÄ. OLET PARAS.
Minun oli pakko kadota.
KIRJAUDU ULOS
Kun kuulimme Ottawan konservatiiveille lähetetystä jalasta,
minut määrättiin postitoimistoon, jonne on 10 minuutin matka Décarielta.
Saimme paketin viivakoodin perusteella selville,
mistä se oli lähetetty.
Tässä se on.
Tässä on apteekki,
jonka sisällä posti on.
Pyysin apteekkaria näyttämään turvakameran videot -
paketin arvioidulta lähetysajalta.
Hän kelasi edestakaisin,
kunnes käskin pysäyttää.
Näimme henkilön.
Hän seisoi jonossa paketti kädessään.
Katsoimme työparini kanssa toisiamme. Tiesimme heti, että henkilö oli sama -
kuin Décarien rakennuksen kellarissa. Ehdottomasti sama henkilö.
Tiesimme, että epäilty oli siinä. Hänet piti enää tunnistaa.
Kysyin, oliko apteekkarilla mitään asiakirjoja paketin lähettämisestä.
Kyseiset asiakirjat oli allekirjoittanut henkilö nimeltä Rocco.
Apteekkari kertoi myös, että paketteja oli kaksi. Se yllätti minut.
En ollut nähnyt vastaavaa. Luulin, että moista tapahtuu vain elokuvissa.
Kyseessä on groteski, outo ja kieroutunut tarina, joka vain pahenee.
Konservatiivien puoluetoimistoon lähetetyn jalan jälkeen kuulemme,
että liberaaleille on lähetetty käsi.
PARLAMENTIN JÄSEN
Huolestuttavaa, että joku pitää poliittista puoluetta -
oikeana osoitteena sille ruumiinosalle. Kuka tietää, minne muut on lähetetty?
Kun sain kuulla, että Luka Rocco Magnotta oli nimetty epäillyksi,
eikä hän siis ollutkaan uhri,
äimistyin. Se todella yllätti minut.
Ikävä kyllä meillä ei ollut vieläkään kylliksi todisteita lehdistötilaisuuteen.
Meidän piti selvittää, miten Magnotta tapasi uhrin.
Miten Magnotta sai uhrin kotiinsa?
Noiden yksityiskohtien selvittyä -
todisteita olisi kaksinkertainen määrä.
Ovelta kuului kamalaa paukutusta.
Etu- ja sivuovea paukutettiin.
Luulin, että joku murtautuu sisään, joten tartuin puhelimeen.
Aioin soittaa hätäkeskukseen.
Ikkunasta osoiteltiin taskulampulla, joten ryömin lattian poikki sen luo.
Ovi oli lukossa, joten raotin verhoa nähdäkseni, mitä tapahtuu.
Näin ovella poliisin.
Aloin täristä, koska oli yö. Poliisin saapuminen yöllä ei ole hyvä merkki.
Avasin etuoven, josta näin kadulle.
Katu oli täynnä poliisiautoja,
ja etuovella oli kaksi poliisia.
Pyysin heidät sisään.
Toinen heistä -
katsoi ohitseni ja sanoi:
"Hän on pienempi kuin luulin."
Hän kysyi, olenko Luka Magnottan äiti. "Olen.
Herranen aika. Mitä pojalleni on sattunut?"
"Ei mitään. Etsimme häntä."
Kysyin, onko kyse kissavideoista.
Hän vastasi: "Onko poikanne täällä?" "Ei ole. Miksi etsitte häntä?"
Minulle ei vastattu. Sitten he vain lähtivät.
Toronton poliisilaitokselta soitettiin.
Rikostutkija oli ollut lomalla.
Hän oli kuullut palattuaan, mitä oli tapahtunut -
ja että Montrealin poliisi etsi Luka Magnottaa.
Kyse on ihmisestä, jota olin etsinyt viimeiset kaksi vuotta.
Nyt kuulin poliisin mainitsevan hänen nimensä.
Se oli epätodellista.
TODISTEET TÄYTYY KOOTA .DOC-MUOTOON!
MISSÄ HELVETISSÄ BAUDI ON?
Emme tuossa vaiheessa tienneet, kuka uhri on,
mutta minut pyydettiin liikkuvaan komentotukikohtaan.
Sisään mentyäni -
minua tuijotti neljä silmäparia. "Claudette, sinun on paras istua alas."
Heille oli ilmoitettu videosta, joka levisi nopeasti netissä.
Käynnistimme videon.
Tajusin todistavani ihmisen murhaa.
Murhatutkijan työ alkaa yleensä vasta kun murha on tapahtunut.
Tällä kertaa -
näin itse tapahtumat.
Tuntui kuin olisin seissyt murhaajan takana -
ja katsonut, kun hän tekee sen.
Video oli pakko pysäyttää.
Sanoin: "Tämä on mahdotonta.
Näen jotain mahdotonta."
Heillä ei ollut samanlaista käsitystä kaikesta,
koska he eivät laillani tutkineet roskia.
Ensimmäiseksi huomasin -
julisteen.
Saman julisteen,
jonka näin roskien joukossa.
En pitänyt sitä silloin tärkeänä.
Se oli täysin epätodellista,
mutta tiesin yhden asian.
Videolla nähty teko tehtiin asunnossa 208.
Sitten näin henkilön ilmeisesti kylpyammeessa.
Vesi valui,
ja hän leikki päällä.
Hän vain pyöritteli päätä vedessä.
Silloin näin ensi kertaa -
uhrin kasvot.
Sain ensi kertaa kasvot löytämällemme keskiruumiille.
Hän on nuori aasialainen mies. Ehkä 35-vuotias.
Sen jälkeen näin mustavalkoisen koiranpennun -
ja puukon henkilön kädessä.
Siinä vaiheessa minun oli pakko lähteä pois.
Se oli naurettavaa.
Kun palasin,
näin...
En pysty jatkamaan.
Nyt tiesin, miltä epäilty näyttää.
Aloimme käydä läpi turvakameroiden videoita -
Décarien rakennuksesta.
Ne oli kuvattu paria päivää ennen ruumiin löytymistä.
Yhdessä kohtaa näin -
kahden vähän alle 30-vuotiaan miehen tulevan rakennukseen.
Toinen oli epäilty,
joka kävi myös postissa.
Toinen ei vaikuttanut valkoiselta mieheltä.
Hänen ihonsa oli tummahko. Ehkä aasialainen tai eteläamerikkalainen.
Aloin käydä läpi katoamisilmoituksia.
Niiden joukossa oli Jun Lin.
Jun Lin oli paras kaverini.
Elettiin sunnuntai-iltaa.
Olin syömässä illallista, kun Jun Linin ex-poikaystävä soitti minulle.
Hän kysyi, olenko nähnyt Jun Liniä -
pariin päivään. En ollut.
Hän ei ollut kuullut Jun Linistä noin 60 tuntiin.
Se oli erittäin epätavallista, koska Jun Lin olisi -
varmasti ilmoittanut meille, jos olisi ollut aikeissa lähteä jonnekin.
Jun Lin oli aika ujo.
Hän ei ollut julkihomo.
Hän tuli Kanadaan juuri siksi,
että ilmapiiri on täällä liberaali ja hyväksyvä.
Tässä se on.
Tässä rakennuksessa Jun Lin asui.
Kun saavuin paikalle, ovi oli lukossa.
Soitin isännöitsijälle, jotta pääsin rakennukseen ja Jun Linin asuntoon.
Menin keittiöön.
Liedellä oli pannu, jossa oli öljyä. Munat olivat valmiina paistettaviksi.
Jun Linin kissa -
ryömi makuuhuoneesta vatsa lattiaa viistäen.
Se näytti olleen nälässä muutaman päivän.
Kissa oli Jun Linille kuin oma lapsi.
Hän ei olisi jättänyt sitä päiväkausiksi ilman hoitoa.
Soitin saman tien poliisille.
He halusivat jutella kanssani ja pyysivät, että odotan heitä.
Silloin minusta -
alkoi tuntua, että asiat -
ovat pielessä.
Kello oli noin neljä aamulla.
Halusin mennä Jun Linin asunnolle -
hakemaan tavaroita DNA-kokeita varten.
Otimme hammasharjan ja vesipullon.
Poliisi ei kertonut minulle mitään,
mutta huhut liikkuivat.
Netissä pyöri video, jolla näkyi raaka murha.
Uhri oli kuulemma aasialainen mies.
Löysin videon nimeltä -
"1 hullu,
1 jääpiikki."
En katsonut koko videota,
mutta silmäilin sen läpi.
Aivan lopussa näin kohdan,
jossa ihmiseltä oli leikattu pää irti.
Sillä hetkellä -
tunnistin uhrin Jun Liniksi.
Ruumiin löytymisestä oli kulunut 24 tuntia,
ja velloin yhä itsesäälissä -
huonoja TV-ohjelmia katsoen.
Uhrin tiedetään...
33-vuotias uhri on nimeltään Jun Lin. Hän opiskeli Concordian yliopistossa...
Sitten huomasin uutiset Jun Linistä.
Meillä on ollut vaikeuksia poistaa video.
Video on todella kamala, eikä se ole elokuvaa.
Keskitymme nyt epäillyn löytämiseen ja tarvitsemme siihen yleisön apua.
Aloin miettiä: "Poliisi etsii yhä Lukaa,
joten minun pitää ryhdistäytyä -
ja palata nettiin tiimini luo."
Aioin napata hänet.
TÄÄLLÄ OLLAAN. OLI MUUTA. TERVETULOA TAKAISIN.
Halusin selvittää Lukan liikkeet -
juuri ennen murhaa.
Aloin miettiä -
koiranpentua.
Hänen oli täytynyt hankkia koiranpentu jostain.
Moni etsii ilmaisia koiranpentuja Craigslististä.
Heitimme isot verkot veteen -
ja aloimme käydä läpi ilmoituksia, joissa mainittiin koiranpentu.
Löysimme ilmoituksen,
joka oli julkaistu neljä päivää ennen murhaa.
"Hei. Minulla on pieni asunto, ja etsin millaista koiraa tahansa.
Minulla on kokemusta koirista, ja perheeni omisti lemmikkieläinkaupan."
Yleensä tuollainen ei kiinnittäisi huomiota, mutta se toi mieleeni -
jäljittämämme haamuhenkilön -
nimeltä Vladimir Romanov. Hän oli julkaissut noin vuotta aiemmin tekstin,
jossa luki "perheeni omisti lemmikkieläinkaupan".
Kaikki tämä tuli mieleeni jo siinä lukiessani ilmoitusta.
Ilmoitus oli jätetty neljä päivää ennen murhaa. Se täsmäsi Lukan tyyliin.
Kun koiranpentu oli selvillä,
aloimme tutkia, miten Luka sai yhteyden uhriin.
Pysyimme Craigslistissä, koska se oli auttanut häntä aiemmin.
MIES ETSII MIESTÄ
Ilmoituksia on paljon.
Lukan kirjoitustyyliin kuuluu kirjoittaa jotain,
lisätä välilyönti, pilkku ja välilyönti.
Lisäksi hän kirjoittaa sanan "probably" aina väärin.
Hän käyttää ilmauksia kuten "tosi kuuma",
"seksikäs kundi" ja niin edelleen. Niitä on muitakin.
Luka on siis helppo tunnistaa.
Seuraava.
Sitten yhtäkkiä -
väli, pilkku ja väli.
Ilmoitus oli jätetty toukokuun 24. päivänä,
ja murha tehtiin 25. päivänä.
Siinä luki:
"Etsin seksikästä kundia."
Selvä. Seksikäs kundi täsmää Lukaan.
"En ime kullia.
Lähetä kuva kasvoista ja kropasta."
Ja viimeiseksi: "Teen elokuvan."
HUVIN VUOKSI
Ilmoitus oli Lukan.
Palat loksahtelivat paikalleen.
Jun Lin ja Luka Rocco Magnotta saapuivat Décarien asunnolle yhdessä.
Molemmat kävelivät sisään vaikuttaen hyvin iloisilta.
Myöhemmin rakennuksesta poistuu vain yksi henkilö.
Hänellä on yllään sama keltainen T-paita kuin Jun Linillä aiemmin.
Myrkkyseulassa Linin verestä löytyi oksatsepaamia,
joka on rauhoittava lääke.
Viinipullosta löytyi jäämiä samasta rauhoittavasta.
Toivon, että Lin oli tajuton,
kun Magnotta katkaisi hänen kaulansa.
Videolla näkyy, että Magnotta palaa.
Hän pysähtyy katsomaan peiliin.
Hän näyttää täysin huolettomalta.
Hänellä on kädessään pussi.
Oletamme, että hän kävi ostamassa kumihanskoja ja muita siivoustarvikkeita.
Kun sain kotietsintäluvan asuntoon 208,
puimme yllemme rikospaikkatutkijoiden valkoiset "pupuasut".
Menin sisään.
Haistoin kaksi asiaa. Haistoin siivousaineen ja veren.
Veren hajua on vaikea kuvailla,
mutta jos jättää puoli kiloa jauhelihaa tiskipöydälle kuudeksi tunniksi...
Asunnossa haisi selvästi veri.
Peitimme ikkunat, joten asunto oli pilkkopimeä.
Sitten biologi teki luminolitestin.
Kyseessä on neste,
joka reagoi voimakkaasti veren kanssa.
Etenkin sänky sekä sen kohdalla matto ja seinä näyttivät...
Se oli kuin disko.
Kaikki se valaistui pilkkopimeässä.
Siitä näki selvästi, että murha oli tehty sängyllä.
Sen jälkeen ruumis oli viety kylpyhuoneeseen.
Keskiruumis oli selvästi -
pantu ovea vasten.
Olin hämmästynyt.
Minusta tuntui taas kuin olisin todistanut murhaa tekijän selän takana.
Pystyin tuntemaan murhan ja asunnon tapahtumat.
Kuulin musiikin korvissani ja haistoin veren.
Aloin miettiä biisiä.
Luka jätti jälkeensä vihjeitä, ja videolla soinut biisi oli sellainen.
American Psycho on yksi maailman parhaista elokuvista.
Sen avauskohtauksessa soi New Orderin "True Faith".
PERUSTUU BRET EASTON ELLISIN ROMAANIIN
Christian Balen hahmo on hyvin turhamainen ja pukeutuu moitteettomasti.
Ulkonäkö on hänelle hyvin tärkeä asia.
Myös Lukalla on pakkomielle ulkonäöstä.
Hän haluaa näyttää tietynlaiselta.
Uskomme, että hän samaistui Christian Balen hahmoon.
Hän halusi olla menestyvä ja rikas.
Olet helvetin ruma ämmä.
Hän on myös hullu sarjamurhaaja.
Puukotan sinut ja leikin verelläsi.
Sarjamurhaajat tappavat monta kertaa.
Hän haluaa toistaa tekonsa.
Asunnossa oli komero.
Huomasin yllätyksekseni, että seinälle oli kirjoitettu:
"Älä katso peiliin, jos et pidä kuvajaisesta. En välitä."
En tiedä, miksi siellä luki niin.
Tunsin eläväni trillerissä.
Toinen lauseista kuitenkin pelästytti minut.
"En välitä."
Jos henkilö ei välitä,
toistaako hän tekonsa?
Onko hän sarjamurhaaja?
Tappaako hän uudelleen, koska ei välitä?
En voi sanoin kuvailla sitä, miten kauhuissamme olimme.
Mietimme, missä helvetissä hän on.
Toukokuun 29. päivänä 2015 -
kansalainen ilmoitti pahasta hajusta kujalla Boulevard Décarie 5720:n takana.
Sieltä löyty matkalaukku, jonka sisällä oli ihmisen keskiruumis.
Samana päivänä kello 18 -
konservatiivipuolueelle toimitettiin paketti...
TV oli päällä, ja...
Paketissa oli jalkaterä.
Uutisissa puhuttiin Montrealissa tehdystä murhasta.
Siitä puhuttiin koko ajan. Murha mainittiin aina kun katsoin TV: tä.
Saimme sen jälkeen kuulla internetiin ladatusta videosta, jolla murha tehtiin.
Kello 21.00...
Sitten ilmoitettiin,
että epäilty on 29-vuotias mies.
Ja he...
Ruudussa näkyi kuva ja nimi.
Murhasta epäillään 29-vuotiasta Rocco Luka Magnottaa.
Julkaisemme epäillyn kuvan ja nimen.
Tässä on 29-vuotias epäilty, jota etsitään...
Luka Magnotta.
Etsintäkuulutettu -
murhasta.
Sydämestäni kouraisi.
Tuntui kuin maa olisi pettänyt altani.
Etsintäkuulutus on maanlaajuinen,
ja tiedot pyydetään ilmoittamaan hätänumeroon. Etsintä on tärkeä.
HÄNET NIMETTIIN!
JUMALAUTA, TEKEE MIELI ITKEÄ
Tuntui aika oudolta kuulla, että Montrealin poliisi sanoi:
"Luka Rocco Magnotta." Olimme odottaneet sitä.
Se tavallaan hyvitti kaiken raatamisemme.
Toisaalta se myös ärsytti meitä.
Muistan ajatelleeni: "Jos meitä olisi kuunneltu kolme kuukautta sitten,
ehkä Jun Lin ei olisi kuollut."
Viimein Montrealin poliisi otti meihin yhteyttä.
He pyysivät pääsyä Lukaa koskevaan salaiseen Facebook-ryhmäämme,
jossa kaikki todisteet olivat.
OLEN MONTREALIN POLIISISTA TERVETULOA. TOIVOTTAVASTI MEISTÄ ON APUA
Koko ryhmä... Emme me hykerrelleet, mutta pudistelimme päitämme:
"He eivät tiedä, mihin ryhtyvät.
He erehtyvät laillamme aliarvioimaan hänet.
Tiesimme, että Luka on mestari pakoilemaan.
Hän pakeni Torontosta Montrealiin kissavideoiden jälkeen.
Hän tappoi juuri ihmisen.
Totta kai hän lähtee jonnekin. Emme vain tienneet, minne.
Aloin kehitellä ideaa.
Murhavideolla näkyy Casablanca-elokuvan juliste.
Yksi ryhmän jäsenistä kysyi, olemmeko nähneet aloituskohtausta -
ja kehotti katsomaan sen.
Mietin, että tässä on jälleen vihje. "Luka kertoo, mitä tekee seuraavaksi."
Katsoin elokuvan kokonaan.
Tiedämme molemmat, että kuulut Victorille. Sinä saat hänet jatkamaan työtään.
Kadut, jos lentokone nousee ilman sinua.
Et ehkä tänään tai huomenna, mutta pian. Ja kadut loppuikäsi.
Entä me?
Meillä on aina Pariisi.
Tekstitys: Miia Mattila